Константин Случевски
Не тичай ти след тази своенравна…

Превод от руски: Добромир Тонев, —

chitanka.info

Не тичай ти след тази своенравна

поезия — безсмислица и мит:

ще я сравня с княгиня Ярославна,

разплакана на каменния зид.

Умира княза и не съществува

и от стената, и от нея знак,

но, бедната, като преди тъгува,

от нея има нещо тук все пак.

Каква лъжа! От римите не стават

одежди! И словата нямат плът!

Словата са безсилни да създават,

тъй както са безсилни да рушат!…

Не трябва… Ала както бе отдавна,

във сутрешния сумрак виждам аз:

върху стената плаче Ярославна,

останала без сили и без глас.

Да спре да пророкува! Прогони я!

Над песните забрава да расте!

Кому са нужни? Внасят бъркотия,

тревожат ни и ни смущават те!

Не трябва песента да съществува!…

Поезията е нелепост, мит!…

А Ярославна все така тъгува

в уречения час на оня зид…

Заслуги

Имате удоволствието да четете тази книга благодарение на Моята библиотека и нейните всеотдайни помощници.

http://chitanka.info

Вие също можете да помогнете за обогатяването на Моята библиотека. Посетете работното ателие, за да научите повече.